Det du skal se nå er basert på ekte hendelser.
Da jeg vokste opp, snakket ikke folk om mirakler.
Jeg vet ikke om jeg forstod hva de var eller om jeg trodde på dem.
Et mirakel er definert
som noe som ikke kan forklares med naturens eller vitenskapens lover.
Men hvordan forklarer du det da?
Hvordan skjer det?
Hvem eller hva står bak?
Kevin, Adelynn, Annabel, kom igjen!
Kevin! Abbie!
-Guri. Dette er så gøy! -Vent.
Vent. Ok, min tur.
-Ok. -Det er min tur nå.
Jeg fikk ikke prøve.
-Du blir svimmel. -Du er svimmel.
Det er ikke bra for en seksåring, Adelynn.
Hjernen din utvikles fremdeles.
Å være seks suger.
Du bør passe munnen din, Adelynn.
Du kan havne i helvete for banning.
Jeg skal ikke til helvete.
Helvete er i California.
-Hvem sa det? -Liz Johnson på skolen.
Var det hennes foreldre som trodde at Disneyland var Satans verk?
-Ja. -Vel,
ingen her skal til helvete.
Med mindre jentene skitner til klærne.
Hvor mange ganger må jeg be dere ikke leke ute
i søndagsskolekjolene deres?
-Kom her. -Unnskyld, mamma.
-Det går bra.
Jeg får bare late som dere ikke er mine.
Hei, Kevin!
Må jeg be deg også ikke leke ute før kirken?
De blir sutrete når de er sultne, det vet du.
Ja.
-Tar du genseren min, kjære? -Ok.
Det er kvart på. Vi kommer for sent.
Slapp av, det går bra.
-Du må skifte. -Ikke tenk på det, kjære.
Jeg har alt under kontroll.
Det er ikke skjorteløs-søndag i kirken.
Kom igjen, jenter. Abbie, Adelynn, Anna, kom igjen!
Gå inn i bilen. Moren deres er stresset.
Du ser fin ut.
Takk, pappa.
-Kom igjen. -De ligner på moren sin.
Spar meg.
Ser jeg bra ut?
Eller kanskje tøff?
På med beltene, jenter. Kom igjen.
Ingenting?
Greit. Vanskelig publikum.
Hei!
Sånn ja!
Hjelp meg.
Hva om vi prøver denne gangen. Kom igjen.
Kom igjen, hjelp oss å synge.
Stor applaus for Mac og bandet!
Ja. Det er fantastisk.
Det finnes et uttrykk: "Det må gjøre vondt for å virke."
Det blir ofte brukt angående å forme kroppene våre.
Men det samme prinsippet kan brukes
til formingen av karakteren vår og å gjøre det åndelige livet vårt dypere.
Så når det blir vanskelig,
når det regner ned,
kan jeg gjøre noen ting for å beskytte meg.
Jeg kan skaffe meg en god hjelm.
Og vi kan kanskje finne en paraply.
Var bare tilfeldigvis der.
Nå som den er åpen, bør vi sørge for
at forsikringsbetalingene våre er betalt.
Så vi kan få en paraply,
og en hjelm, og forsikring.
Men det er én ting vi trenger som ikke er synlig,
som ikke kan kjøpes.
Og det er tro.
Ja. Amen.
Tro er det eneste ekte lyet.
Amen.
Det lukter veldig godt.
Jeg vil bare takke familien Beam
for at de åpnet hjemmet sitt for vår månedlige piknik.
Du er så god.
Husk,
denne uken må man melde seg på turen til Dallas-akvariet.
-Ikke neste uke, denne uken. -Jeg vil dra.
-Vi skal dra. -Og til slutt, de
som har et dyr eller har en venn med et dyr,
eller et familiemedlem med dyr, eller som er et dyr,
eller har en ektemann du vil få ut av huset
en stund med
kanskje litt luft og en skål vann,
ta dem med til vår bror, Kevin Beam...
-Ja, Kevin! -...som nettopp åpnet den største
dyreklinikken i Texas. Ok?
Send alle! Send alle og dyrene deres.
-Takk. -Vi ber for deg.
Vi ber for dere alle.
Vil ikke vite hva du betalte for det.
Mer enn jeg vil tenke på.
Vi brukte alt av verdi i huset så han kunne åpne.
Christy.
Alt av verdi.
Sa du deg enig i det?
Nei.
Jeg kunne ikke latt Travis gjøre det. Jeg hadde ikke fått sove.
Bra for deg. Bra at du gjør det.
Noen bønner du vil dele?
Jeg er 13, mamma.
Jeg vet det, nesten voksen.
-Ok. -Ok.
Jeg ba om at jeg kom med på Fort Worths stjernelag.
For jeg har nest mest mål på laget,
så jeg synes jeg fortjener å få prøve ut.
Jeg er enig.
Hei, tullejente.
-Hei. -Sengetid.
Bedt bønnene dine?
Del én.
At jeg kan bli eldre enn Abbie og Anna.
Og jeg ba om at dere skulle endre navnet mitt til Taylor.
Lurer på hvordan det skal gå for deg.
Kom igjen, mamma.
Jeg er glad i deg, Adelynn.
Jeg ba om at pappas forretninger går bra.
Og jeg ba om at han kan ta hjem flere hunder som ikke har hjem.
Kan du trekke tilbake det?
Vi har nok hunder, Anna.
For sent. Den er allerede sendt.
A-post.
Hva synes du om denne?
-Elsker den. -Jeg også.
Jeg tror jeg kommer til å være der mye,
nyte baguetter og nykvernet espresso.
La oss gjøre det sammen.
Paris hadde vært en fin mor-datter-tur.
Jeg er med. Jeg hadde likt det.
Jeg er glad i deg, Anna.
Glad i deg også.
Sov godt, søta.
Ok, god natt.
God natt.
Ok, vennen.
Det går bra.
Vennen.
Gurimalla.
Herre.
Vennen min.
Vennen.
Tror du det var noe fra grillfesten?
Alle spiste det samme.
Kanskje hun bør innom dr. Sponder i morgen tidlig.
-Ok? -Det går bra.
Sånn ja.
Pass føttene.
Jeg må bli bedre til akvariet.
Det blir du, vennen.
Ok.
La oss få deg til sengs.
Jeg skal sitte hos deg.
Hei.
Hvorfor er du fremdeles oppe?
Er det Anna?
Anna blir bra.
Det er nok bare influensa.
Legen gir oss noe for det.
Jeg føler meg bare engstelig.
For hva?
Alt. Barna, huset, forretningen.
Barna? Kom igjen, barna har det bra.
Forretningen min kommer til å gå bra.
Du sier det som om det er sikkert.
Det kan ta en stund,
men det går bra.
Det går bra.
Det er et godt liv, Christy Beam.
Det er et godt...
Det er et godt liv, Kevin Beam.
Jeg håper gastroenterologen finner ut av dette.
Jeg sjekket ham på nettet.
Han skal være en av de beste i Fort Worth.
Bra. Det bør han være.
Han er den tredje vi har møtt.
Jeg vil finne ut av dette.
Hvordan liker du boken, vennen?
Alt ser bra ut.
-Gjør det? -Ja, jeg har gått gjennom
hele journalen og alle notatene til dr. Sponder,
og røngtenbildene viser ikke noe.
Dr. Dorsi, hun har konstant vondt.
Denne lille jenta har kastet opp i ukevis.
Hun klarer ikke holde maten nede.
Den lille magen hennes er oppblåst
og hun har gått på Xifaxan, på Augmentin,
-fire forskjellige antibiotikaer. -Derfor
utelukker jeg alt som er bakterielt.
Jeg tror ikke det er virus.
Ms. Beam, jeg tror datteren din er laktoseintolerant.
Hva?
-Tror du hun er laktoseintolerant? -Christy.
-Allergisk mot melk? -Ms. Beam.
Med tanke på det dere har gått gjennom, trodde jeg dette var gode nyheter.
Dette er lett å behandle.
Kan ikke hun spise pizza?
Det er ikke bare pizza.
Hun kan ikke ha noen melkeprodukter.
-Hun kan ha pizza uten ost. -Hvem vil ha det?
Om Anna ikke kan spise pizza, så vil ikke jeg ha det heller.
Det var en god idé, Abbie.
Jeg er med.
Jeg også.
Aldri?
Vi skal aldri ha pizza?
Ikke før Anna blir bedre.
Kroppen min vokser fremdeles.
-Feil svar, smarten. -Abbie.
Det går bra, Adelynn.
Du er bare seks. Ikke noe press.
Greit, jeg også.
-Se på det. -Ja, det var vanskelig.
Skål for deg, marihøne.
Ok. For at du skal bli frisk snart, vennen.
Mamma.
Mamma?
Mamma!
Mamma.
Kevin!
Mamma!
Jeg kommer!
-Jeg kommer. -Mamma.
Jeg kommer.
-Nei, Anna. -Mamma, det er vondt!
Nei. Kevin.
Jeg kommer. Hva er det?
-Kom her, vennen. Nei. -Mamma, det gjør vondt!
-Hva er det? -Det er vondt, mamma!
-Jeg tror hun må på sykehuset. -Det er vondt!
-Jeg ber Emmy komme. -Det går bra.
Jeg ringer Emmy. Vi skal få hjelp.
Vent litt. Ok.
Sånn ja. Greit.
Det går bra, vennen.
Kom igjen. Ok.
-Ok. -Det gjør vondt.
Åpne døren, vennen.
Sånn ja.
Det kommer til å gå bra.
-Hei. -Hei. Hvordan går det?
-Jeg vet det, vennen. -Tusen takk.
-Gud. -Takk.
Du ville gjort det for meg.
-Greit. Gå. -Takk.
Her kommer mamma.
Slipp meg inn, vennen.
Ok.
Hva har vi her?
-36 år gammel mann... -Bare vent.
-Hva har vi? -Brystsmerter.
2201, er du snill.
Takk.
Jeg kommer straks.
Hallo.
...blind da, så klart, men de lærer henne også det,
så Mary snurrer bare. De ville ha en...
Det tar ikke lang tid nå.
Ok.
Mamma, pappa, slapp av. Hun har det bra.
Vi fikk ned feberen og hun begynner å reagere
på litt av medisinen mot kvalme.
-Dere kan ta henne hjem. -Vent.
Medisin mot kvalme, men hvorfor?
Jeg tror det bare er store sure oppstøt.
Nei, det er ikke det.
Jeg undersøkte halsen hennes, den er veldig sår, men
-alt annet er bra. -Vent litt.
-Alt er ikke bra. -Ok.
Kanskje vi kan snakke ute.
Det kan vi.
Dette er vår fjerde gang her.
Det er ikke sure oppstøt.
Halsen hennes er sår for hun har kastet opp i flere uker.
Jeg er legen, og det er diagnosen min.
Så, unnskyld meg, jeg har andre pasienter jeg må se til.
Unnskyld meg, dette er ikke sure oppstøt.
Hun er ikke laktoseintolerant.
Det er noe i veien med jenta vår.
Mrs. Beam, du må roe deg ned.
Nei, ro deg ned, du!
Finn meg en annen lege, ta flere tester.
Jeg drar ikke fra sykehuset før jeg vet hva som er i veien med datteren min!
Ok.
La oss passe på at alt er bra.
AKUTT
Mr. og Mrs. Beam, dette er dr. Burgi.
Han er sjef for pediatriavdelingen vår.
Dr. O'Neil til akutten, takk.
Dr. O'Neil til akutten.
Vi tok mange røntgenbilder og sonogram,
og jeg beklager å måtte si
at det ser ut som der er en 100 % komplett abdominal obstruksjon.
Hva er det?
Deler av tarmene hennes har vridd seg av.
Vær så snill.
Jeg sier dere, med medfølelse,
at om vi ikke fjerner den nå,
så kommer datteren deres til å dø.
Vi må ta henne nå.
Jeg er lei for det.
-Ok, kom igjen. -Jeg er så lei for det.
Jeg er lei for det.
Ok.
Blodtrykket er 110/70.
Alle væskene er klare.
-Kan du sjekke sugingen? -Ja. Den er bra.
Gi meg Tegaderm, takk.
Jeg er klar.
Mr. Beam, kan du trekke deg tilbake?
Ok. Takk.
Ok.
Vi må putte dette røret inn i Annabels nese,
og sende det ned til magen hennes for å begynne å suge, ok?
Kan du trekke tilbake, Mrs. Beam.
-Mamma. -Mr. Beam, om du kan komme
og holde henne nede, og holde henne i ro,
så gjør det det lettere, ok?
Det er viktig at vi gjør dette nå, ok?
Ok.
Før vi kan gi henne bedøvelse, ok?
-Det er meg. -Nå skjer det, vennen.
Jeg er her med deg, ok?
Det kommer til å gå bra, vennen.
Dette kommer til å gjøre deg...
Det gjør deg bedre, ok?
Ikke vær redd, ok?
-Du må svelge, vennen. -Pappa!
-Pappa, det er vondt! -Du må svelge, vennen.
-Søta. -Sånn ja.
Det går bra. Det gjør deg bedre, ok?
Greit. Ok.
-Det gjør deg bedre. -Helt ferdig.
Ferdig.
Hvilken fugl blir til andre fugler?
-Den lille blå. -Den blå.
Den som skyter ut...
-Ja. -...så trykker du og tre kommer ut?
-Ok. -Ja, det er den lille.
Hvilket nivå er du på?
Chirp Valley.
Jeg har stått fast på denne Kongegrisen ganske lenge.
Det er ikke bra, pastor Scott.
-Nei. -Mr. og Mrs. Beam.
Mr. og Mrs. Beam.
Hei.
Vi ber for deg.
Gi meg hendene dine, vennen.
Himmelske Far, vi ber for helsen og velværet
til Anna Beam og hele Beam-familien, spesielt disse to...
Anna har det bra.
Hun ligger på postoperativen.
Men det jeg fant var ikke bra.
Det var andre obstruksjoner i tynntarmen
som krevde omfattende disseksjon for å få dem ut.
Du fikk ut alle, ikke sant?
Det gjorde jeg.
Men?
Jeg er redd for at, dessverre,
har Annabel en alvorlig tarmmotilitetslidelse.
Er du sikker?
Ja.
Hva er det, Kevin?
Det er når...
Kroppen hennes kan ikke bryte ned mat.
Siden...
Tarmene får ikke fungere ordentlig,
det hun spiser og drikker blir der.
Men nå blir hun bra, ikke sant?
Hun er syk, men hun blir bedre, ikke sant?
Det finnes ingen kur, gjør det vel?
Jeg er redd det ikke er det ennå.
Kan hun bare mates med sonde?
Til å begynne med.
Etterhvert trenger hun en magesonde,
som ikke alltid går bra over lengre tid.
Jeg snakket med kollegaene mine, og det er en spesialist, Samuel Nurko.
Han er en av landets fremste motilitetseksperter.
Han er en barnelege fra Mexico, som holder til i Boston.
Han kan kanskje hjelpe.
Jeg vil ikke gi dere falskt håp.
Men folk fra hele verden drar til ham, så...
Unnskyld meg.
Jeg er veldig lei for det.
Takk.
Tramadol, gabapentin, glucosamine.
Hei, vennen.
Har du vann, Anna?
Vær så god.
Hvordan var frokosten i dag?
Ok.
Må ha vært godt. Alt er borte.
Fikk du gjort den oppgaven?
-Den så vanskelig ut. Gikk det? -Ja.
Nei.
Den så vanskelig ut for meg.
-Det skal jeg si. -Klar?
-Jeg gjorde leksene mine. -Det var vel lett for deg.
Vennen.
Mamma.
-Nesten. -Det er vondt, mamma.
Jeg vet det, vennen.
Du klarte det.
La meg kle på deg.
Sånn ja, flink.
Det er jenta mi.
Vær så god.
Søt.
-Alle er sånn. -Ikke vær redd.
Vi kan handle.
Men i dag...
La oss prøve disse.
Ok.
Hvorfor tror du Gud ikke har helbredet meg?
Det er så mye jeg ikke vet.
Men jeg vet at Gud elsker deg.
Burleson friskole Alice i Eventyrland
Hei, Anna.
Hei.
Synd du gikk glipp av akvariet.
Ja.
Hvor skal du?
Jeg vet ikke.
-Biblioteket. -Jeg blir med.
Virkelig?
Så klart. Jeg elsker biblioteket.
Verdens beste barnelege.
Dr. Nurkos kontor.
Hei. Dette er Christy Beam fra Burleson i Texas, igjen.
Jeg ville bare forsikre meg om at dr. Nurko fikk brevet mitt.
Mrs. Beam, som jeg sa sist gang du ringte,
gjør vi alt vi kan, men dr. Nurko får mange brev.
Det er jeg sikker på,
men Annas sykdom har sider som jeg tror han vil finne...
Jeg vet ikke om jeg får mulighet
til å spørre ham om brevet i dag.
Ok, da ringer jeg tilbake i morgen.
Takk skal du ha.
Ha det.
SØNDAG-MANDAG-TIRSDAG- ONSDAG-TORSDAG
Fort Worth Sykehus.
Hei, dr. Burgis kontor, takk.
Dette er dr. Burgi.
Hei, dr. Burgi, dette er Christy Beam. Jeg vil bare forsikre meg.
Har du snakket med dr. Nurko?
Jeg lurer på hvorfor jeg ikke har hørt fra ham.
Det har gått flere uker.
Jeg vet det.
Jeg vil du skal vite at jeg har ringt ham tre ganger,
og du står på venteliste.
Jeg sjekket nylig. Du er fremdeles på lista.
Han får tid
når folk ikke lenger trenger hjelp av ham.
Mener du når de er kurert?
Nei.
Nei, jeg mener ikke det.
Så jeg må vente på at noen skal dø,
og be om at Anna ikke dør før det?
Er du der?
Hører du meg?
For jeg hører ikke deg.
Hei, pappa.
Hei, småtroll.
Hei, vennen.
Jeg har noe til deg,
for å gjøre dagen din bedre.
-Han er så søt. -Ikke sant?
-Oi. -Han er en Yorkshire terrier.
-Han heter Napoleon. -Han er nydelig.
Han er fransk.
-Bonjour. -Er ikke han søt? Oui.
Vennen.
Eierne kom aldri tilbake for å hente ham.
-Så rart. -Å gurimalla.
-Se på ansiktet hans. -Virkelig?
For han ser ut som en renrase, fra en avler.
Ser du, mamma?
A-post.
-Hallo. -Han er så søt.
Så søt.
Slutt å sette meg i den stillingen.
Er det feil å prøve å få henne til å føle seg bedre?
Å gi henne noe å se frem til
når hun kommer hjem fra skolen
i stedet for å ligge på sofaen dag etter dag?
Nå har vi fem hunder.
Fem. Vi har ingen sparekonto,
-men vi har fem hunder. -Bryr meg ikke om vi har 50.
Det gjør jeg.
Det er jeg som passer på dem.
Dette er ikke tiden å gi meg mer å gjøre.
Prøver bare å lette humøret hennes.
Og det gjør ikke jeg?
Vi trenger en løsning, Kevin. Nå.
Ja. Og vi skal få det.
Hvordan?
Ved å ikke miste troen vår.
Virkelig?
Hvordan går det så langt?
God natt, vennen.
Om jeg ikke er lykkelig i en situasjon,
må jeg spørre meg selv,
og du burde kanskje spørre deg:
"Hva gjør jeg, eller hva gjør jeg ikke
"som skaper dette?
"Har jeg syndet?
"Har jeg kommet på avveie?
"Og om jeg har det, må jeg manne meg opp og komme på rett kjøl."
-Fint budskap. -Fortsett å spørre om det.
Hyggelig å se deg.
Hyggelig.
Tusen takk.
Så bra moren din føler seg bedre.
Glemte du genseren din?
-Ja. -Den er nok...
-Jeg skal hente den. -Nå eller aldri.
Straks tilbake. Hyggelig å se deg.
Greit. La meg tenke litt.
-Vi gjør det. -Christy, hei.
Hei.
Hvordan går det med jenta di?
-Ha det. -Gode og dårlige dager.
-Ja. -Christy, vi bare
vil du skal vite at vi ber for Annabel.
Takk.
-Takk. -Det har foregått en stund nå.
Lenger enn du kan forestille deg.
Siden hun ikke har blitt helbredet,
er det kanskje på tide at du og Kevin
stiller dere selv noen vanskelige spørsmål.
Jeg forstår ikke.
Anna er ikke bedre, og det burde hun være.
Noens synder forhindrer helbredelse.
Enten dine eller Kevins, eller
kanskje Annas.
Unnskyld meg.
-Christy. -Jeg tror ikke du forstod.
Unnskyld meg.
-Christy. -Jeg tror du kan ha misforstått oss.
Jeg godtar ikke dette.
-Du kan ikke... -Jeg skal gå og ringe dem.
-Nei, det kan du ikke. -Jeg skal...
Jeg vil ikke at jentene skal vite at vi slåss om folk i kirken.
Hvorfor kjefter mamma på kyrne?
La meg si deg noe.
Jeg tror de krangler om meg.
Men hvorfor?
Som pastor Scott sa, du må se på deg selv...
For når noen du elsker blir syk,
så skaper det stress.
Jeg tåler at hun tror det er din eller min feil,
men ingen kan si at dette er Annas feil!
Ok. Slapp av, kjære.
Bare fordi vi er i samme kirke,
betyr ikke det at vi alltid er enige.
Du må bare la det være.
Det går bra.
Det går ikke bra! Slutt å si det!
Ingenting er bra!
Jeg går ikke tilbake til den kirken før det er det.
Hvor skal du?
Jeg tar Anna på handletur, for å se om vi kan finne klær
som gjør skolen litt bedre.
Kom igjen, jenter.
Går det bra?
Jeg ba om at Anna skulle bli bedre
og at vi kunne spille fotball igjen, som før.
Jeg liker den bønnen.
Kommer Anna til å dø?
Et åpent brev som sier at klimaendringer er "ikke sant"...
Hei.
Kan du hente Abbie og Adelynn på skolen i morgen?
Tror det. Hvordan det?
Jeg tar med Anna til Boston.
Ok...
Vi har ikke en avtale enda.
Hun dør, Kevin.
Jeg ser det.
Jeg er også redd, men du kan ikke bare
ta henne til Boston uten avtale.
Jo, det kan jeg.
Mine damer og herrer,
dette er kapteinen som snakker fra cockpiten.
Flyet til Boston tar omtrent tre og en halv time,
så len dere tilbake og slapp av.
Boston barnesykehus
Takk.
Ok.
Jeg tok med boken din.
Vær så god.
-Hei. -Hei.
Hvilken lege er dere her for å møte?
Dr. Sam Nurko.
Når er avtalen deres?
Jeg har ikke en avtale.
Datteren min er Annabel Beam.
Hun sitter der.
Jeg heter Christy Beam.
Jeg har nok ringt 100 ganger.
Legene til Anna har ringt, skrevet brev.
Vi kommer fra Texas.
Beklager, frue.
Legen kan ikke møte dere uten avtale.
Har du barn selv?
For om du har det, så forstår du hvorfor jeg kom helt hit
uten en avtale.
Er dr. Nurko tilgjengelig?
Beklager, men han har en venteliste på ni måneder.
Jeg vet det. Vi står på den.
Her.
Det står her,
hvor syk Anna er.
Hun begynner dagen med Align/Culturelle for immunstøtte for fordøyelsen.
Klokka ni tar hun riflaximin,
antibiotika for bakterieovervekt i buken.
Hun tar hyoscyamine for tarmspasmer.
Klokka 12.30 tar hun gabapentin for...
For å regulere tarmnervene,
og i det siste klarer hun ikke seg mer enn tre eller fire timer uten tramadol.
Hun har konstant vondt.
Jeg er så lei for det.
Jeg må sjekke inn andre pasienter.
Zach. Zach kan...
Ha det.
...forklare pasienttilnærmelsen vår...
Anna spilte alltid fotball.
Vi pleide å kalle henne Apekatt da hun var liten.
For hun klatret alltid på alt.
Jeg er lei for det.
Og en dag ble hun syk.
Ut av ingenting ble hun bare syk.
Og ingen visste hva det var.
De sa: "Hun er laktoseintolerant."
"Hun har sure oppstøt."
"Det er en betennelse."
Og jeg visste det ikke var det. Jeg er moren hennes.
Og jeg visste at det var noe ille.
Jeg vet ikke om Anna kan vente mer.
Jeg er så lei for det.
Jeg vil hjelpe deg, det vil jeg virkelig,
men jeg har bare hatt jobben i to uker, og jeg trenger den.
Jeg gjør bare det jeg blir bedt om.
Så klart.
Så klart, jeg er lei for det.
Jeg prøver bare å hjelpe jenta mi.
-Beklager. -Om noe åpner seg
-så sier jeg ifra. -Unnskyld meg.
Jeg er lei for det.
Kom igjen.
Går det bra, mamma?
Ja da, vennen.
Du må spise, mamma.
Du kan ikke få jernmangel.
Ikke tenk på meg.
Ta disse.
-Gud. Supert. -Det går bra.
Denne dagen blir bare bedre.
Takk.
Jeg tar bordet.
Vær så god, deres majestet.
Jeg har det.
-Ikke tenk på det. -Ok.
-Alt er i orden. -Takk.
Beklager.
For hva? Å være menneskelig?
Ikke bry deg om ham.
Han har ikke barn, og han har ikke personlighet.
Når du får barn blir ting rotete.
Jeg har tre.
Ser du? Så du vet det.
Enten ruller du med, eller så blir du rullet over.
Blir du rullet over, så blir du flat.
Hvor er dere fra? Hva gjør dere her?
Vi er fra Burleson i Texas,
og det er en lege på barnesykehuset vi vil møte.
Boston er en av de fineste byene jeg vet om.
Spør du meg, så er det landes fineste by.
Jeg er kanskje partisk, for jeg bor her.
Jeg er her.
Så klart er det det.
Det er en nydelig by.
-Så, ja. -Bra.
Kanskje vi burde ta en omvisning mens vi er her
om vi har tid.
Ja.
Vet du...
Jeg har fri i morgen.
Jeg kan være guiden deres.
Vil dere se byen?
-Ja. -Vet du hva?
Vi kan ikke.
Vi har ikke tid, vennen.
Jeg vet ikke hvordan tidsplanen er...
-Men jeg vil, mamma. -Det er...
-Vi må bare... -Vær så snill, mamma.
Vi håper bare at denne legen skal ringe.
-Vær så snill. -Greit.
-Har du mobiltelefon? -Vel...
-Jeg har mobiltelefon. -Jeg har...
Så klart har jeg mobiltelefon.
Vi trenger ikke dra langt. Jeg kan...
Jeg kan vise noen kule steder.
Jeg må kunne komme meg dit fort
-om de ringer... -Jeg kjører fort.
-Du skulle sett det. -Vær så snill.
Vær så snill.
Vil du, vennen?
Ja.
Greit.
Ok.
Da drar vi.
Jeg heter Angela Bradford.
Jeg heter Anna. Det er moren min, Christy.
-Hyggelig. -Hyggelig.
Angela, hva om du lar gjestene våre være
og hjelper resten av oss få gjort litt arbeid?
Disse er mine nye venner.
Dette er Anna og Christy.
-Velkommen. -Og de skal gi meg mye tips
om noen minutter.
-Tuller. -De vil nok ikke
-at du skal miste jobben. -Greit.
Jeg må ta meg av kundene.
Vi snakkes snart. Jeg kommer tilbake.
-Ok. -Ha det.
Ha det.
Hun virket hyggelig.
Kanskje noe kom i veien.
Hva mener du?
Kanskje hun måtte jobbe, kanskje hun glemte avtalen.
Vi kjenner henne ikke.
Ting skjer, vet du.
Er dere klar for å ha det gøy?
Angela.
Hei.
Hei, vennen.
Jeg tenkte vi kunne begynne med akvariet.
Gurimalla.
Sa jeg noe feil?
-Nei. -Nei.
Kom igjen!
Kanskje vi burde se etter et fotgjengerfelt.
Eller vente på
-mindre trafikk. -Dette er lite.
Hei.
-Pass opp! -Ut av veien!
Få deg et liv!
Hva er i veien med deg? Beklager.
Det er tidlig, og jeg prøver å slutte å røyke.
Hva gjør vi?
Setter oss inn.
Dette er en personlig omvisning.
Det er supert.
La meg hjelpe deg, vennen.
Vi kan møte deg der.
-Vi kan... -Nei, jeg har deg.
Vi kan ta en drosje, eller buss...
Sånn ja.
Etter deg, søta.
Jeg fikk dette søppelspannet etter skilsmissen.
Jeg skal få en ny når jeg får sertifikat.
Vent litt. Beklager.
Har ikke du sertifikatet?
SØP.
Jeg skal bli sertifisert økonomisk planlegger.
-Så klart har jeg førerkort. -Beklager.
Jeg setter meg bak.
Jeg skulle ta ut den.
Hva om vi tar tre i bredden?
Tre i bredden.
-Tre i bredden. -Tre i bredden.
Ok, kom igjen.
Ok, takk.
-Ok, nå drar vi. -Kan denne lukkes?
Her kommer vi.
Hva ville faren din sagt?
Ha på beltet, Anna.
Greit.
Hei.
Nå kjører vi.
Det er Prud,
-det berømte Prudential Center. -Hva?
-Ja. -Det er så stort.
Dette er viktig. Fokuser.
Fenway Park.
Det er en brannhydrant.
Ikke noe berømt ved det.
Dette er det berømte Beacon Hill.
Et av byens rikeste nabolag,
og her bor min kjære kjæreste,
Tom Brady.
-Bor han virkelig her? -Ja.
Hei, kjære!
Gurimalla.
Se på den fisken.
Gurimalla!
Den er så stor.
Se på det.
-Gode vene. -Hva er...
Se så søte de er.
De hadde vært søtere på litt ris, med litt soyasaus.
Angela, det er fisk her!
Du er grusom.
Jeg tuller bare.
-Jeg ville stekt dem med litt... -Gode...
Jeg bare...
Hallo?
Kan jeg få snakke med Christy Beam?
Ja, det er meg.
Jeg ringer fra dr. Nurkos kontor.
Vi fikk en åpning klokka 07.00 i morgen.
Rekker du det?
Ja.
Ja, frue.
Ser deg i morgen.
Tusen takk.
Fantastisk. Bra.
Sånn ja.
Anna, du må slappe av, puste dypt og ikke bevege deg.
Hei, er det noen der?
Få høre hva du tenker.
Virkelig?
Ok, legg deg.
Så, si meg,
foretrekker du Anna eller Annabel?
Vennene mine sier Anna. Annabel er for formelt.
Ja, jeg forstår.
Jeg heter egentlig dr. Nurkobel, men jeg foretrekker Nurko.
Hvorfor bruker du et Elmo-slips?
Jeg tapte et veddemål mot ham.
Hadde jeg vunnet, så hadde han brukt et dr. Nurko-slips.
Når kan du ta det av?
Når min neste pasient blir bedre.
Så gjør meg en tjeneste og bli bedre fort,
for kona mi later som hun ikke kjenner meg når jeg bruker det.
Det jeg vil gjøre nå er
en motilitetstest og en endoskopi.
Jeg vil få et kamera inn og se meg rundt.
Ok.
-Gjør det vondt? -Ikke i det hele tatt.
Du kommer til å sove.
Vær så snill.
ENDOSKOPILABORATORIE
Bildet igjen, takk.
-Der. -Har det.
Pulsen er 73.
Hun er stødig på 115/74.
Mrs. Beam, jeg tok ikke hennes medisinske historie for god fisk.
Som du vet tok vi mange nye tester.
Og dessverre har testene bekreftet at hun er veldig syk.
Og at hun har det utrolig vondt.
Ok? Så, se her.
Jeg vil vise deg.
Denne viser normalfunksjon.
Den andre siden er hva som skjer med Anna.
Det heter pseudoobstruksjons mobilitetsforstyrrelse.
Sykdommen er som en...
Som å bli lam i buken.
Øverste delen av magen virker, nederste gjør ikke.
Nervene fyrer ikke riktig,
så tarmene kan ikke plukke opp beskjedene nevronene sender.
Hva med smerten?
Jeg må si at
smerte er en av de mest kompliserte tingene vi behandler.
Dr. Nurko, vi kom hit fordi alle sa at
-du var den som kunne hjelpe. -Jeg vet det.
At du var den personen
-som kunne hjelpe meg. -Hør...
At du var den som kunne hjelpe datteren min.
Mrs. Beam, jeg ser dette hver dag.
Og selv om det ikke er noen kur for Annas sykdom nå,
så er behandlingene våre fokusert på å forbedre livskvaliteten
og å kontrollere smertene.
Det er håp.
De gode nyhetene, nå.
Senteret vårt er ett av de veldig få stedene
som har tillatelse til å skrive ut en medisin
som kan hjelpe Anna fordøye litt mat.
Om det går, vil oppblåstheten av magen hennes
bli redusert og vi kan slutte med sondemating.
Det vil gi henne følelsen av et normalt liv.
Et normalt liv.
Det hadde vært fantastisk.
Men det er potensielle bivirkninger.
Hodepine, diaré, opphovning,
og noen farligere, som hjertearytmi.
På grunn av det må jeg treffe henne hver sjette uke for overvåkning.
Jeg ville ikke foreslått det om jeg ikke trodde det var verdt risikoen.
1000 dollar for flybilletter til Boston hver sjette uke.
2000 dollar mer i måneden for å øke vårt årlige tak.
Alle prosedyrene som ikke er dekket, den nye medisinen,
legene utenfor nettverket.
Egenandelen går opp hele veien... Kevin.
-Jeg lytter. -Jeg vet ikke hvordan vi skal få råd.
Jeg ville sagt ved å selge huset, men det har ingen verdi.
Jeg vet det. Det gjør meg sprø!
Jeg trodde ikke at du trengte et så stort sted.
Ok.
Her ja. Så nå er det min feil?
Jeg må vite hvordan vi skal gjøre det.
Vi finner ut av det.
Nei. Du kan ikke si det. Jeg hater når du sier det!
Beklager, kjære, men jeg har ikke
-noen svar nå. -Jeg trenger et svar!
-Jeg kan ikke gi deg svar, men... -Jeg trenger svar!
Jeg kan ikke bare anta
at alt går bra! Jeg...
Det heter tro, Christy!
Jeg tror ikke på noe.
Jeg klarer ikke be, Kevin.
-Jeg er lei for det. -Nei.
Jeg hører deg.
Men jeg kan ikke hjelpe deg med troen.
Men jeg gjør hva som helst.
Ok? Jeg kan ha åpent sju dager i uka.
Ok? Jeg jobber doble skift.
Jeg får meg enda en jobb om jeg må.
Hva enn som kreves, så gjør jeg det.
Jeg setter pris på at du kom innom. Jeg savner å ha deg her.
Kevin fikk deg til å gjøre dette.
Han er bekymret for deg.
Ja.
Jeg er også bekymret for meg.
Kevin sa hva de damene sa til deg, og jeg...
Jeg må si at jeg skulle ønske jeg kunne gi alle
en åndelig IQ-test før de kommer inn døren.
Men...
Vi kan ikke velge våre neste.
Vi blir bare bedt om å elske dem.
Jeg må elske dem hjemmefra,
for jeg går ikke i kirka med dem.
Det er vel ikke grunnen til at du sluttet å komme?
Hva kan jeg si eller gjøre for å få deg tilbake?
Du kan fortelle meg hvordan en kjærlig Gud
kan la Annabel lide som hun gjør.
Beklager. Jeg har ikke et svar til det.
Men bare fordi hun er syk, så betyr ikke det at det ikke finnes en kjærlig Gud.
På mitt livs verste tidspunkt,
så har jeg prøvd begge måter,
gjort alt jeg kunne for å være med Gud, eller trukket meg bort.
Og etter min erfaring
føles én mye bedre enn den andre.
"...han virket mer interessert i potteplantene
"i bakgården enn i å komme inn for å stemme pianoet."
"...det er også alltid..."
Rosa.
Kjenner du ham?
Anna, han liker deg.
Angela, se, hun kommer!
Det sprø er at jeg trodde vi hadde det bra.
Gode år.
Jeg tror jeg vil bruke denne.
Jeg liker denne gule.
Hvilken vil du ha?
Den? Ok.
De lar henne bare gå fra én test til en annen.
Ok.
Kan ikke vi gjøre noe?
Jeg er en sunn pirat.
Ok, få se.
Få se.
Hvordan er magen?
Vondt.
Sa sykepleieren at jeg kastet opp og det var grønt?
Ja.
Derfor må vi ta flere tester.
Ok?
Hei, søta. Jeg liker smykket ditt,
men vi må ta det av.
Men jeg liker å ha det nært.
Vet du hva?
Om vi putter det her,
så går kreftene inn i væsken,
så beskytter det deg fra innsiden.
Hva tror du?
Det er en god idé.
Jeg vet det.
Du er smart.
Jeg vet det.
Jeg er veldig smart.
Hvordan føles det?
Merci, Dr. Nurko.
Fondue. Croissant!
Foie gras. Mardi gras.
Flere tester. Har hun det bra?
Med slike sykdommer så er det oppblussinger.
Alt blir lammet.
Ingenting beveger seg, selv ikke luften hun svelger.
Anna reagerer ikke på medisinen så bra som jeg håpte.
Hun må overvåkes nøye.
Jeg vil forsikre meg om at hun ikke har en obstruksjon
som krever operasjon.
Etter det er ferdig, kan hun dra hjem.
Hva heter du?
Haley.
Jeg heter Anna. Jeg kommer fra Texas.
-Har du en hest? -Nei.
Men vi har fem hunder, to griser, tre kyr og noen geiter.
Og et esel.
Heldig.
Pappa er dyrlege.
Han henter hjem mange hunder til meg.
Gjør moren min sint.
Faren min skriver for avisen.
Noen ganger får vi billetter til å se Red Sox.
Det er bare jeg og ham.
Moren min dro.
Beklager.
Hvorfor vil du ha med deg korset?
Det er bare en påminnelse.
Om hva?
At Jesus er med meg.
Tror du han er med meg også?
Så klart er han det.
Har du kreft?
Nei.
-Jeg har en rar magesykdom. -Det suger.
Jeg har en rar beinsykdom.
Det gjør alltid vondt.
Jeg også.
Er du redd du kommer til å dø?
Noen ganger.
Ok, Anna, vi skal trille deg ned gangen.
La oss få deg forsiktig ned. Klar?
Gå tilbake.
Forsiktig.
Perfekt.
Går det bra? Bra.
Haley.
Sees når jeg kommer tilbake.
Det er den første.
-Jippi. -Ja.
Bra. Ok.
-Takk. -Vær så god.
Det er to til.
Vent og se.
-Ok. -Greit.
Denne er rød. Den er lett å se.
-Jeg liker den også. -Greit.
Godt valg. Ikke dårlig.
Fortell meg om vennen din.
Romkameraten din.
Hun heter Anna.
De bor i Texas.
De har fem hunder, tre kyr, to griser,
geiter og et esel.
Hun ba meg ikke være redd for å dø.
Hvorfor sa hun det?
Du kommer ikke til å dø.
Fordi hun ikke er redd.
Hun sier Gud alltid er med henne.
Vel...
Om det får henne til å føle seg bedre, så er det bra.
Det er henne.
Hei, Anna. Velkommen tilbake.
Hei.
Hallo.
Sånn ja, vennen.
Sånn ja.
Hold fast i mamma.
Ok. Sakte nå.
Klar?
Én, to, tre.
Forsiktig.
Jeg vil gi deg noe.
Ikke strekk deg, vennen.
Jeg skal ta det for deg.
Jeg vil at Haley skal få det.
-Takk. -Vær så god.
Det er fint, ikke sant?
Ja.
Kan vi?
Doktor.
Jeg er Ben, Haleys far.
Hei.
Jeg er glad jentene våre er venner,
men jeg ville satt pris på om datteren din ikke...
Ikke fylte hodet hennes med den slags ting.
Jeg vet ikke hvorfor Anna gjorde det,
men jeg er sikker på det ikke var vondt ment.
Nei, det var det nok ikke.
Men det er ikke vår greie.
Jeg vil ikke at noen skal gi henne falskt håp.
Jeg håper du forstår det.
Mer enn du vet.
Abbie.
Abigail.
Hei, vennen.
Hva er i veien?
Ingenting.
Kom igjen, hva er det?
Jeg sa ingenting.
Ok.
Har dere spist?
Nei.
Hvorfor ikke?
Jeg trodde ikke jeg kom til å være her.
Jeg trodde jeg kom til å prøve ut for stjernelaget, så kunne vi kjøpe noe.
Jeg er så lei for det.
Det går bra. Det er ett til neste år.
Kanskje du husker det.
Abbie, vent.
Abbie!
Abbie.
Abbie, får jeg komme inn?
Jeg må snakke med deg.
Det går bra. Jeg er ikke sint på deg.
Det er bare vanskelig uten mamma her.
Hva er i veien, pappa?
Ingenting, vennen.
Pappa gjorde bare en feil.
Legg deg.
Jeg er glad i deg.
Jeg er glad i deg også, pappa.
Ok.
Greit.
Få se her.
-Kan jeg ta deg ned til lekerommet? -Nei.
Vil du lese? Kan jeg lese til deg?
Jeg har King Arthur and His Knights, A Tale of Two Cities,
-Moby Dick. -Jeg vil ikke lese.
En varig fest.
Det er Hemingway, og det foregår i Paris.
Nei.
Jeg får aldri dra til Paris uansett.
Jeg vil bare hjem.
Haley fikk dra hjem.
Vi kan ikke ta den sjansen.
Kan jeg få varmeputen til magen min?
-Ja. -Det blir verre, mamma.
Ja.
Vennen.
Jeg trenger enda en tramadol.
Det er ikke tid for det enda, vennen.
Jeg er lei for det.
Men det gjør vondt.
Forstår du ikke at det aldri slutter å gjøre vondt?
Det slutter aldri.
Beklager. Jeg vet det.
Jeg vet det.
Jeg vil dø.
Annabel.
Jeg vil til himmelen der det ikke er noen smerte.
Du vet det, vennen, om du dro til himmelen, så...
Så hadde ikke du vært hos meg og pappa mer og du ville...
Du ville etterlatt et hull i hjertet mitt.
Jeg er lei for det, mamma.
Jeg vil ikke gjøre deg trist.
Jeg vil bare at det skal være ferdig.
BETALING AVVIST
Ikke denne.
Kom igjen.
Vi må gjennom sikkerhetskontrollen.
-...først i køa. -Kan vi gå før ham?
-Er det en kø til? -Hvor mange kort har han?
-Virkelig? -Dette er sprøtt.
Dette er flaut.
Hva om Anna dør
-før vi kommer oss dit? -Hun kommer ikke til å dø, ok?
Ok.
-Beklager å forsinke dere. -Nei.
-Jeg må se. -Vi kommer til å miste flyet.
Det er det siste.
Hvorfor tar det så lang tid?
Flyet boarder om 20 minutter.
Behandler betaling...
-Kom igjen. -Virkelig?
Dette er sprøtt.
-Alle stopp... -Kan vi sette opp farten?
Må jeg stille meg i en annen kø?
Vi har vært her i 30 minutter allerede.
Det ser ut som systemet mitt har et problem.
Jeg må gi ut billetten manuelt.
Bare vit at det kan komme
en avgift for å ha overtrukket kredittkortet, ok?
Sykepleieren vil du skal dusje.
Fortell meg hvorfor.
Annabel, det har gått fem dager. Du må dusje, vennen.
Hvorfor må jeg ta en dum dusj?
Det har ikke noe å si. Ingenting har noe å si.
Se på meg, Annabel.
Ikke si det! Jeg er her og prøver å hjelpe deg!
Jeg vil ikke ha mer hjelp!
-Jeg vil være alene! -Vel...
Hei, kjære.
Hei.
Hei, jeg lurte på om du...
Om jeg kanskje kan få Annabel på telefonen.
Ja. Hun er her.
Det er faren din, unge dame.
Hei, pappa.
Hei, vennen.
Hva tror du om å leke litt før du dusjer?
Hvordan vet du at jeg må dusje?
Fordi jeg lukter deg ute i gangen her.
Én, to, tre, gå!
-Overraskelse! -Overraskelse!
Abbie!
Anna!
Vil du ha hjelp?
Ja. Gud. Hei.
Kom hit.
Det var bedre, eller?
Sånn ja.
Se på jentene mine.
Vi savnet deg.
-Se på jentene mine. -Vi savnet deg.
Slutt å klemme så hardt.
Slutt å være en baby.
-Kom igjen. -Hvem kaller du baby?
-Greit. -Hvem er baby nå?
Du er det.
Nei. Vent.
Jenter, dere kommer til å få oss sparket ut.
Unnskyld meg?
Har du blitt helt sprø?
Pass opp!
Ta pappa.
Hei!
Du skal liksom være syk.
Hei, ok.
Vi kan bruke deg som pute.
Jeg er glad i deg. Unnskyld.
-Det var vondt! -Jeg er glad i deg også.
Ta moren din.
Ta mamma.
Ta pappa!
Kom deg ned.
Jeg savnet deg.
Jeg savnet deg også.
Hvorfor må jeg alltid dra i rullestol?
Det tenkte jeg også.
Det sier jeg alltid til sykepleieren.
Det er jeg som er gammel, så få bytte.
Ok? Min tur, mademoiselle. S'il vous plaît.
Jeg er så sliten.
Fortere.
Jeg er så sliten.
Fortere.
Turen er slutt.
Greit, søta.
Ha en fin flytur, ok?
Takk, dr. Nurko.
Ok.
Christy, det er ikke uvanlig at barn blir deprimerte.
Og depresjon kan gjøre smerten verre.
Så lag en avtale
med en barnepsykolog så fort som mulig.
-Ok? -Ok.
Og tilbring så mye tid som mulig med henne.
Familien hennes er den beste medisinen nå.
Greit, team Beam.
-Ha det. -Si "ha det".
-Ha det, Annabel. -Ha det.
Ha det.
Hei, dette er Christy Beam.
Jeg ble henvist av dr. Samuel Nurko i Boston,
angående datteren min, Annabel Beam.
Jeg håpte jeg kunne snakke med dr. Crites noen minutter.
Hva gjør du?
Ingenting.
Hvorfor kommer ikke du ut med meg og Adelynn?
Og gjør hva?
Jeg vet ikke. Det er bedre enn å være her inne.
Kom igjen, det blir gøy.
Vi kan spille fotball, om du vil.
Greit.
Hei. Christy Beam, henvist av dr. Nurko.
Hei, dr. Crites, dette er Christy Beam.
Jeg ringer angående datteren min, Annabel Beam.
Vil du klatre?
Du vet jeg ikke kan det, Abbie.
Hvorfor ikke?
Vi har gjort det 100 ganger.
Jeg kan hjelpe deg.
-Det blir gøy. -Ok.
Kom igjen.
-Ta hånden min. -Ok.
Takk.
Vi har ikke gjort dette på så lenge, Abbie.
Nei.
Jeg vil også klatre.
Dette er for høyt for deg, Adelynn.
Ikke kall meg Adelynn. Jeg heter Taylor.
Hvem bryr seg? Du er sær.
Dette er morsomt.
Ok, dette er nok.
Jeg tror vi er høyt nok oppe, Anna.
Jeg savnet virkelig å være her oppe.
Det føles så godt.
Bedre enn å være inne, ikke sant?
Godt valg, Abbie.
-Vi er sikkert like høyt som Eiffeltårnet. -Kanskje.
-Abbie! -Det går bra.
Abbie, Anna, hva skjer?
Anna, ser du det hullet?
Gå bort og sitt i det.
-Nei, Abbie. -Det går bra. Jeg går rundt
-og hjelper deg. -Nei, Abbie, jeg vil ikke.
Hva mener du med "nei"? Vi kommer til å falle.
-Abbie, jeg er redd! -Bare gjør det!
-Ok, jeg går. -Bare gå, ok?
-Ok. -Kan du gjøre dette for meg?
-Ok. -Anna, vær så snill.
Jeg rører meg ikke før du er trygg.
Du må sitte i hullet før jeg...
Å, Gud! Anna!
Abbie!
Anna!
Anna, vær så snill!
Anna, hører du meg?
Anna!
Mamma!
-Mamma! -Hva skjedde?
Hvor er Anna?
Anna!
Anna?
Hallo?
Anna!
Ser du henne?
Anna!
-Gud. -Hører du meg?
-Vennen, det er pappa. -Mamma, jeg graver henne ut.
Pappa, jeg graver henne ut.
Anna! Vi må få henne ut!
-Vi må få... -De er rett bak meg.
-Betjent, her borte! -Fort!
De er rett bak meg.
Hei!
Hei, vi trenger en...
Vi trenger et tau eller noe for å komme helt til bunnen!
Abbie, vi må dra.
Kan noen komme opp her med et tau?
Hun heter Annabel og vi kaller henne Anna,
-og hun er ved foten av treet! -Vi kan ikke
hogge ned treet. Det er for hult.
Det kommer til å kollapse på jenta.
Vi skal ta oss av datteren din, ok?
Jente ved navn Annabel, rundt 10 år.
Må vite når stigebilen kommer.
-Frank, ser du noe? -Anna?
Anna, det kommer til å gå bra.
Vi skal få deg ut derfra, ok?
Offeret svarer ikke. Vi må sende ned en mann.
Flere biler kommer inn her.
Du må trekke deg tilbake.
Litt mer. Her.
Anna!
Fortsett.
Rett der.
Det har gått tre timer siden ti år gamle Annabel Beam
falt med hodet først ned i midten av dette store, uthulede treet.
Ambulanselaget er på stedet.
Offeret viser ingen livstegn.
Førstehjelp og HLR er klare.
Mottatt. Vi viser deg åstedet.
Si ifra når du har ankomsttid.
Ifølge redningsarbeiderne jeg har snakket med,
kan treet være så mye som 100 år gammelt og, tydeligvis,
råtnet helt til bunnen.
CareFlite 3, hva er status?
Vi vet ikke skadenes omfang ennå.
Hun reagerer fremdeles ikke.
Kan ikke bekrefte det.
Bare gi beskjed til Fort Worth sykehus
om at skadene gjør at hun er i koma.
Akkurat nå vet ingen hvor skadet Anna kan være
eller om hun er i live,
siden hun ikke har reagert på å bli ropt på.
Gud.
Å, Gud.
Å, Gud. Barnet mitt.
Å, Gud. Barnet mitt...
Å, Gud.
Vår Far i himmelen. La navnet ditt helliges.
La riket ditt komme, la viljen din skje på jorden slik som i himmelen.
Gi oss i dag vårt daglige brød...
Gi oss i dag vårt daglige brød,
og tilgi oss vår skyld, slik også vi tilgir våre skyldnere.
Og la oss ikke komme i fristelse, men frels oss fra det onde.
For riket er ditt og makten og æren i evighet. Amen.
Hvordan er rydningen?
Vår Far i himmelen, la navnet ditt helliges.
La riket ditt komme, la viljen din skje på jorden slik som i himmelen.
Ankerpunkter går ikke.
Ok, forsiktig.
Hvordan går det der nede?
Hun er sikret!
Ok, la oss ta henne opp.
Sakte.
-Sakte nå. -Forsiktig.
Å, Gud.
Skraper på armen, og i ansiktet...
Bare sikre nakken hennes.
Har du henne?
Oksygen kommer gjennom.
Hun er frigjort.
Pass opp. Slipp meg inn.
Hun puster.
Takk, Gud.
Én, to, tre, opp.
Traume én, vi har en jente, 10 år,
mulige hjerne-og ryggradsskader.
-Mrs. Beam, du må bli med meg. -Ok.
-Du må bli her, Mr. Beam. -Jeg forstår.
Ok, la oss snu rundt.
Fort Worth, dette er CareFlite 3.
Vi er på LO, klar for transport.
Vi informerer underveis.
Mottatt. Traumelag står klart.
-Alt klart. -Klar til å dra.
FORSIKTIG-RØNGTENSTRÅLING FORSIKTIG MR-SONE III
Mr. og Mrs. Beam.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal si dette,
men bortsett fra muligheten for en mild hjernerystelse,
har datteren deres ingen beinbrudd,
bevegelse av alle lemmer.
Ingen indre blødning,
ingen tegn til blåmerker.
Etter at hun traff bakken med hodet først, med jord på hodet sitt,
så fikk hun tilbake bevisstheten,
våknet med et smil om munnen.
Å, Gud.
Jeg har vært lege i 25 år.
Aldri sett noe sånn.
Kom igjen.
Gå og ta den.
Forsiktig, Anna.
-Ja da, mamma. -Jeg vil ikke du skal gjøre for mye.
Vennen.
Kevin, jeg glemte å gi Anna smertestillende i dag tidlig
og hun har ikke bedt om en eneste pille.
-Kom igjen. -For to dager siden
kom hun seg knapt av sofaen
og jeg vet ikke hvordan hun gjør dette.
Jeg tar en god dag når vi får det.
-Det går bra. Jeg har det bra. -Ok.
Mamma, har du sett de rosa buksene mine?
Nei, jeg la dem bort.
Jeg har noen andre valg til deg.
Annabel.
Hva... Den er normal.
Kevin!
Den er flat. Kevin!
Mamma, slutt å oppføre deg så rart.
Han sa jeg kom til å bli bra.
Hvem sa du kom til å bli bra?
Det var noe som skjedde i treet, som jeg ikke sa til dere.
Da jeg traff bakken ble alt svart.
Og jeg gikk rett ut av kroppen min.
Men det var merkelig, for...
Jeg kunne se kroppen min, men jeg var ikke inni den.
Hva skjedde så?
Sommerfuglen var der.
Sommerfuglen?
Ja.
Jeg visste ikke hvor jeg var først, men...
Men jeg visste jeg var trygg.
Jeg er glad i deg.
Snakket du med Gud?
Ja, men...
Men det var annerledes.
Det var som vi kunne snakke med hverandre
uten å si ordene.
Skjønner du?
Jeg sa jeg ville bli, men han sa jeg måtte dra tilbake.
Og han sa at jeg kom til å være helbredet når jeg kom tilbake.
Og jeg spurte om han var 100 % sikker, fordi...
Jeg ville ikke komme tilbake med mindre han hadde rett.
Har du fortalt noen om dette?
Nei, ikke ennå.
Jeg er redd for hva de kan si til deg.
Det går bra, mamma. Ikke alle kommer til å tro.
Og det går bra.
De kommer dit når de kommer dit.
Du har rett.
Vi kommer dit når vi kommer dit.
Doktor.
Hun har ingen symptomer.
Både magen og tarmene fungerer som normalt.
Alle delene snakker med hverandre.
Jeg vet hva som skjer medisinsk, men kan du fortelle hvordan?
Kan du forklare det?
Kanskje noe skjedde da hun falt og slo hodet.
Sentralnervesystemet hennes har blitt regenerert.
Det er som programvaren har blitt tilbakestilt.
Du sier at da jenta falt 9 meter,
slo hun hodet helt rett, og det drepte henne ikke,
og gjorde henne ikke lam
og i stedet helbredet det henne?
Folk i yrket mitt bruker uttrykket "spontan remisjon"
for å forklare det som ikke kan forklares.
Sier du at hun er kurert?
Det finnes ingen kur for Annas sykdom.
Men etter alt du sier meg, så er hun kurert.
Jeg kan ikke medisinsk si det.
Så finn ut hva du kan si.
Hei, dr. Nurkobel!
Se på meg!
Pasienten min er bedre
og jeg har en fin følelse av at dette er adjø.
Takk.
Hei.
Tusen takk.
Tusen takk for jenta mi.
Tusen takk.
Til alle A B Gater-Til Hall C D E Bakketransport
Ta vare på deg selv, Christy Beam.
Du også.
Jeg har noe til deg.
Jeg har hatt denne siden jeg var liten.
Anna, vennen.
Og jeg har et spørsmål.
Hva er det?
Kan jeg få kalle deg tante Angela?
For du er mye mer enn en venn for meg.
Så klart.
Fra søsterstasjonen vår i Fort Worth i Texas,
vil vi dele denne hjertevarmende historien.
Ti år gamle Annabel Beam fra Burleson i Texas
falt med hodet først, 9 meter ned et tre.
Mens redningsarbeiderne prøvde å få henne ut,
sier hun at hun dro til himmelen og hadde en opplevelse med Gud.
Ti år gamle Annabel Beam falt inn i et uthulet tre
hun og søsteren klatret i
og falt 9 meter til bunnen.
Brannvesenet i Burleson i Texas vurderte fort situasjonen.
Redningen ville ta tid og mye forsiktighet.
Ifølge redningsarbeiderne jeg har snakket med,
kan treet være så mye som 100 år gammelt.
Kom igjen.
Dette er vanligvis tiden når jeg snakker om noe
som interesserer meg, og jeg prøver å ignorere
at noen dupper av mens jeg snakker.
Men dere blir nok glade for å høre at jeg ikke gjør det denne uken.
Jeg ba vår gode venn Christy Beam snakke med oss i dag,
det er nok grunnen til at mesteparten er her,
for jeg får vanligvis ikke så stort publikum.
Forresten bør dere legge ting i kollekten, TV-folk.
Christy, vær så god.
Ok.
Flytt dere inn.
Å, jøss.
Jeg visste ikke om jeg ville gjøre dette i dag,
for jeg trodde ikke jeg kom tilbake hit.
Da Anna ble syk, kunne jeg ikke tro det.
Hvorfor måtte denne hengivne,
Gude-elskende lille jenta gå gjennom dette?
Jeg mistet håpet.
Jeg følte meg alene.
Jeg var sint for at vi ikke fikk svar på bønnene våre.
Jeg mistet troen.
På grunn av det, så jeg ikke alt som var rundt meg.
Albert Einstein sa at det bare er to måter å leve livet på.
Én er som om ingenting er et mirakel
og den andre er som om alt er et mirakel.
Jeg må si at jeg ikke levde som om alt var et mirakel.
Jeg gikk glipp av mye.
Det er mirakler over alt.
Vil du klatre, Anna?
Mirakler er godhet.
Gjør dere ferdig uten meg.
Hei, Anna.
Ha det.
Danny.
Jeg kommer meg ikke på jobb i morgen.
Noen ganger kommer det på de merkeligste måtene
gjennom folk som bare går gjennom livene våre...
Det ser ut som systemet mitt har et problem.
-Og oppblåsningen er større fordi... -Dr. Nurko?
Ja?
Jeg er den nye resepsjonisten.
Greit.
-...til kjære venner... -Kom igjen, kompis.
...som er der for oss uansett hva.
Nei. La oss legge oss igjen.
Én, to, tre.
-Overraskelse! -Overraskelse!
Mirakler er
kjærlighet.
Anna!
Mirakler er Gud.
Og Gud er tilgivelse.
Hvorfor ble Anna helbredet når det rundt hele verden
er så mange barn som lider?
Jeg vet ikke svaret.
Men etter alt jeg har gått gjennom,
har jeg skjønt
at jeg ikke er alene.
Og uansett hva du går gjennom,
så vil jeg si at du ikke er alene.
Mirakler er Guds måte å fortelle oss
at han er her.
Takk.
Er det mulig at Anna ikke var så syk som du sa hun var?
-Tuller hun? -Unnskyld meg?
Sa du virkelig det?
-Jeg vil vite det. -Dere forstår sikkert alle
at dette er litt vanskelig å tro.
-Hvorfor ville de si det? -Og det er mange der ute
-som bare vil bli kjent. -Det stemmer.
Jeg kan ikke tro dette.
Jeg tror henne.
Jeg så Anna på sykehuset.
Hun var svært syk.
Så syk at jeg ikke var sikker på om hun kom til å overleve.
Jeg har aldri vært religiøs.
Men den vakre datteren min...
Den vakre datteren min
døde nylig.
Hun het Haley.
Og hun var 10.
Hun hadde kreft.
Og hun led mye.
Men de siste ukene av livet hennes var annerledes.
Hun følte...
Hun følte seg trygg.
Hun følte seg elsket.
Hun følte...
Hun følte Gud.
Og hun følte det fordi Anna ga henne tro.
Hun ga henne fred.
Så...
Jeg kom hit i dag
fra Boston for å takke Annabel.
Og for å takke deg
for å dele historien din.
Takk, alle sammen.
Takk for at dere kom.
Om dere vil være med hver uke,
-så kan dere melde dere på bak. -Ja.
Diakonene våre tar seg av det. Takk.
Ben.
Det var leit å høre om Haley.
Hei.
Hvordan kan jeg takke deg?
-Se på dette. -Jeg kan ikke tro at du kom.
-Hei, vennen. -Hei.
-Hvordan har du det? -Bra.
Du ser bra ut. Det var en veldig søt kjole.
Her er den store pizzasamlingen.
-Greit, marihøner. -Kan vi spise nå?
Jeg sulter.
La faren din be for maten.
Vet du hva? Kan ikke du gjøre det?
Bøy hodene, jenter.
Kjære Gud, vi takker for dette måltidet.
Vi takker for hverandre.
Vi takker for deg og alt du er.
Amen.
-Amen. Nå! -Amen.
-Klar? -Ta mat.
-Sånn ja! -Vent!
-Vent, hæ?
-Hva? -Hva?
La Abbie forsyne seg først.
Det var hennes idé å ikke spise pizza før Anna ble bedre.
Nei, du kan ta først. Altså,
kroppen din vokser ennå. Ta først.
-Nei, gjør det du. -Du kan ta.
-Nei. Ta først. -Det går bra.
Jeg bryr meg ikke. Ta først, du.
-Nei, du... -Ta først, du.
Ok, jeg tar først.
-Ja. -Greit.
-Takk! Skål. -Sånn ja.
-Skål. -Skål.
Ikke sant?
Hva synes du, vennen?
Det er det beste jeg har smakt.
Jeg er enig.
Som du kan se, lever vi hver dag som et mirakel.
Fordi det er det for oss.
VELKOMMEN TIL BEAMENE
Dette er FAREN min!
-Hei, pappa. -Hei, Anna. Hvordan går det?
Pappa er den BESTE!
Si hei, Adelynn.
-Dette er lillesøsteren min, Adelynn. -Hei.
Lillesøsteren min, Adelynn!
Dette er storesøsteren min, Abbie.
Slutt å sende meldinger, si hei til kameraet.
Storesøsteren min, Abbie! (tekster alltid)
Hei.
Dette er moren min, Christy Beam.
MAMMA!
Og dette er meg. Jeg heter Annabel Beam.
Dette er meg!
Jeg kunne ikke vært lykkeligere!
Sykehusdagene mine er bak meg nå!
Over tre år har gått siden jeg falt inn i treet.
Treet mitt knekte under en storm.
I dag er jeg en frisk og lykkelig sjuendeklassing.
Jeg har ikke vært syk siden.